Tidligere på Stargate SG-1:
De er Asgardenes fiende.
De planlegger å lande skipet og angripe Jorden.
Kan du transportere oss opp?
Hvis du drar opp kommer du ikke ned.
Kan skipet motstå ukontrollert tilbakevending?
Nei.
Vi må bruke alle nødvendige midler til å ødelegge det.
De kommer til å bruke det til å rømme.
Carter.
Og nå fortsettelsen.
SMÅ SEIRE
Jeg hører det tok lenger enn de tenkte å få i stand den andre porten.
De fikk endelig åpnet den i går. Tekniske vansker eller noe slikt.
Dere trengte Sams hjelp, hva?
Ja. Det er...
Det er ironisk at hun ikke er her og kan redde seg selv.
Vel, du er helt fin. Det er ikke tegn på restinfeksjon.
- Du var veldig heldig. - Det har du sagt før.
Jeg vil at du skal ta det med ro i...
Aktivering fra utenomverdenen. Gjentar, aktivering fra utenomverdenen.
..en uke til.
OK.
Unnskyld. Beklager.
Hold dørene.
- Vi får inn ID fra SG-1. - Åpne irisen.
Det var jammen på tide.
Vi har prøvd å få kontakt i over en uke.
Hyggelig å se dere også.
- Fint å se dere i så fin form. - Tusen takk, Teal'c. Du har en...
Ikke rør det.
- Fint at dere klarte det, SG-1. - Hvor er fanfaren, general?
- Vi reddet liksom planeten. - Igjen.
Du bør ikke vente lenge, general.
- Bra jobb. - Tusen takk. Det var en bagatell.
- Hva skjedde med Thor? - Vi fikk ham ut i en stase-kapsel.
Den ble oppfanget da vi gikk gjennom Stargate på P4X-234.
Den var utstyrt med kjenningsfyr.
- De reiste fra dere? - Vi var helt i orden, sir.
Dere kan gjerne avhøre meg etter at jeg har tatt meg en god varm dusj.
Du har tillatelse til å dusje. Faktisk så insisterer jeg på det.
- Fælt? - Jeg ville ikke si noe.
Hva driver du med?
De plukket et par replikatordeler opp av havet. Jeg tar en titt på dem.
Er det lurt?
De sender ikke ut noe merkbar energi. De er nok ganske sikkert utbrente.
Det er forresten bare et par små klosser.
Vel, jeg stikker.
- Du skal fremdeles på fisketur? - Jepp.
- Du blir her fremdeles? - Ja.
Tror vi har fått nok avslapning for en stund.
- OK. - Ha det hyggelig.
Ja, det kan du være sikker på.
Carter.
Ja.
Vent.
Déjà vu.
General Hammond ringte nettopp. Major Davis er på vei fra Pentagon.
- Skal jeg ikke på fisketur? - Nei.
Pokker.
Marinen fanget opp et SOS-signal fra Foxtrot-klasse angrepsubåten.
- Den er russisk. - Ja.
Kodenavn: Svarttrost.
Mannskapet ble angrepet av en stor mekanisk edderkopp.
- Bare en? - Vi trodde det var en spøk.
Så ble overføringen kuttet.
Ca. kl 1700 ble ubåten oppdaget av fly fra Nimitz.
Den var i overflatestilling og ingen sambandsforsøk ble besvart.
Den ble bordet. Mannskapet ble funnet døde.
Alle sammen?
De fikk likene ut før de fant ut hvordan de døde.
Det er dem.
Startet dette med ett insekt, så reproduserer det seg allerede.
Mannen som tok bildene kom seg ut.
Pentagon sa at marinen skulle slepe ubåten inn.
- Vet russerne at vi har den? - Nei.
Vi benekter ethvert kjennskap, men dette blir vanskelig.
Ingen av replikatorene må slippe ut fra ubåten.
Den er under strengt oppsyn. Havnen er helt avsperret.
- Vi dekker oss bak kjemisk utslipp. - Spreng den.
Pentagon har bedt oss om å preservere noen eksemplarer til studieformål.
Asgardene prøvde det, og disse insektene har nesten utryddet hele rasen.
Det er derfor jeg er her. Dere er det nærmeste vi kommer eksperter.
- Som ekspert sier jeg, spreng den. - Vanlige våpen virker kanskje ikke.
Minst én overlevde ødeleggelsen av Thors skip.
Greit. Slep den ut på havet og spreng den.
Vi har tenkt på det.
Vi er midt oppi en politisk mølje, oberst.
Russerne plukket opp Asgard-skipets inntrengning i atmosfæren.
- Så? - Så, de tror ikke på oss.
De tror allerede at vi er ansvarlige.
Det vil være vanskelig å skjule en atomsprengning i internasjonalt farvann.
Du forstår ikke hvor farlige disse greiene er.
Er det en annen måte å nøytralisere disse greiene på?
Kanskje fremmede teknologier dere har truffet på?
Replikatorene er uimottakelige for Goa'uld-teknologi.
Derimot er de mottakelige for menneskelige prosjektilvåpen.
Geværer.
Hvis det fortsatt er et lavt nok antall replikatorer,
- kan et skikkelig utstyrt team... - Redde verden?
Begynner det å bli kjedelig?
Jeg får si fra til Pentagon.
- Aktivering fra utenomverdenen. - Vi har ikke folk der for tiden.
- Hvorfor lukker ikke irisen seg? - Jeg prøver. Den reagerer ikke.
- Vi har strømtap på basen. - Hva?
Det er Thor.
Ned med dem.
- Thor, kamerat. - Vær hilset, O'Neill.
Fint å se deg oppegående.
Jeg skylder deg og folkene dine en stor takk for at dere reddet livet mitt.
Vel, snakk om bra tidspunkt.
Ikke alle replikatorene ble ødelagte da skipet ditt eksploderte.
Kanskje du kan hjelpe oss.
- Det kan jeg ikke. - Hvorfor?
Jeg kom med Stargate fordi det ikke finnes ledige skip.
Hjemverdenen min trues av replikatorer.
Hittil har alle forsøk på å stoppe dem mislyktes.
Jeg har kommet hit for å søke hjelp.
UTE AV DRIFT
- Vi er koplet til igjen. - Bra.
Hvordan kan vi hjelpe dere?
Prosjektilvåpnene greide å gjøre dødelig skade på replikatorene.
Noen.
Strategien deres for å ødelegge Biliskner var vellykket.
Ja, men dere...
Asgardene har forsøkt å stanse dem.
Dere viste at svakheten deres kan finnes på en mindre sofistikert måte.
Vi er ikke lenger i stand til å tenke slik.
Et øyeblikk. Sier du at du trenger noen som er dummere enn deg?
Du er kanskje kommet til riktig sted.
Thor, med all mulig respekt, vi trenger SG-1 her.
Jeg kan dra.
Jeg vet ikke, Carter. Det er ikke sikkert du er dum nok.
- Jeg tror jeg kan takle det. - Du har min tillatelse.
Vi må dra med en gang.
- Ha det hyggelig. - Ja, det kan du være sikker på.
Enkel rekognosering, mine herrer. Ikke skyt hvis det ikke er helt nødvendig.
Replikatorene angriper ikke uten at de føler seg truet.
La oss dra.
Videoforbindelsen er oppe og tilkoplet.
Jack, kan du høre meg?
Er det nødvendig at jeg nå nevner min vanvittige aversjon mot insekter?
Jøss.
Det skipet ser imponerende ut.
O'Neill skulle være det siste store håpet vårt.
O'Neill?
Ja. Det er den mest avanserte teknologiske Asgard-oppfinnelsen til nå.
Det er det første Asgard-skipet som er laget til kun å slåss mot replikatorene.
Så hvorfor tar vi det ikke?
Det er ikke ferdig.
Hvor er det egentlig vi skal?
Fem Asgard-skip slåss for tiden mot tre skip som kontrolleres av replikatorene
som er på vei hit.
Vi skal bli med i kampene, og med din hjelp skal vi stanse dem.
OK.
For Asgardenes skyld må vi ikke mislykkes.
Ikke noe stress.
Jøss.
De har en annen farge.
En slags kamuflasje?
Vi fortsetter.
Hva er det?
Det er en stor en.
Hvis det er en slags dronning vil kanskje de andre prøve å beskytte den.
Dronning?
- Teal'c og Stevens har problemer. - Batterirommet.
- Stevens? - Død.
La oss komme oss bort.
Hver enkelt byggekloss kan utøve
et reaktivt, modulerende, monopolært energifelt på andre klosser,
slik at replikatorene kan innta mange former.
Så vidt vi vet inneholder hver kloss følgende:
to millioner isolerte kiron-baner...
Hold an...
Hva er kiron?
Enkelt sagt er det en energipartikkel.
- Jeg har ikke engang hørt om det. - Ja, jeg er klar over det.
Hvordan kan jeg finne ut hvordan vi skal overvinne en kiron-basert teknologi
hvis jeg ikke vet hva en kiron er?
Vi ville ikke ha funnet opp et våpen som skyter ut jern- og karbonlegeringer
ved å antenne et pulver med kaliumnitrat, trekull og svovel.
- OK. Jeg forstår hva du mener. - Vi kan ikke tenke slik som dere.
OK. La oss glemme kironene og forsøke å si det på en måte som jeg kan forstå.
Hver kloss er som en datamaskin som kan kommunisere med andre klosser.
Flere klosser kommer sammen og danner insekter og andre ting,
for å kunne utføre forskjellige oppgaver, i siste instans reproduksjon.
Riktig.
Dere har vel ikke noen replikatorer som vi kan studere?
Det er for farlig.
Selvsagt. Det ville være dumt. Bare som en kuriositet,
Kunne for eksempel... å, jeg vet ikke... to klosser reprodusere seg?
Det krever flere klosser som samarbeider for å skape nye klosser.
Godt å vite.
Er det virtuelt?
Jøss, det ser virkelig ut.
Jøss.
Det kan simulere all oppførsel vi har observert.
Det er ute av kontroll. Ingen drar ned dit igjen.
Vi må sprenge ubåten og håpe at vi fanger opp insekter som overlever.
- Jeg tror det er eneste måten. - Jeg snakker med Pentagon.
Oberst.
Det er helt sikkert noe inni her.
Jeg tror du tok med en souvenir tilbake.
Hva er nåværende tenkeprosess?
Beklager. Tankene mine vandret et øyeblikk der.
Du tenkte på menneskene på planeten din.
Ja.
- O'Neill er et svært flinkt menneske. - Ja, jeg vet det, men disse sakene er...
Hvis vi kan stanse invasjonen av min verden
lover jeg at vi gjør alt vi kan for å hjelpe din.
Det er et ganske stort hvis.
Vil du ha noe næring?
Ja takk. Jeg er skrubbsulten.
Jeg liker de gule.
Fytterakkern.
Beklager.
Hva er det?
Vi har mistet kontakten med resten av skipene som er i kamp med replikatorene.
Kan det være et sambandsproblem?
Nei. Asgard-skipene oppdages ikke.
- Så hva er de? - Replikatorene.
Vi er for sene.
- Dallas ligger klar på havnen. - Dallas?
Los Angeles-klasse angrepsubåt. Den kan torpedere Svarttrosten.
Du bør nok vente med det.
Denne nye klossen er korrodert.
Og betydningen av det er...?
OK, hør her. Måten Sam forklarte det på,
er at insektene bruker alle råmaterialene de finner til å reprodusere.
Disse spiser den russiske ubåten, så de er egentlig laget av stål.
Det er derfor de er av en annen farge.
Det kan også forklare hvorfor de ikke har prøvd å komme seg av ubåten.
Kan det?
De kan ikke. De er bare så robuste som råmaterialene de er laget av.
Disse er ikke som de på Thors skip. De ruster i vann.
De er ikke så sofistikerte, og sårbare.
Så da ville det være enkelt å ødelegge dem ved å sprenge ubåten.
- Så hvorfor ikke gjøre det med en gang? - Fordi det er en som kan overleve.
- Den som overlevde Thors skip. - Herregud!
Ja. Det er den som drepte hele mannskapet på den ubåten.
Vi må være sikre på at dette ikke skjer igjen.
Moder-insekt.
Det er litt mørkt.
Den har inkorporert seg i moder-insektet.
- Jeg drar tilbake med deg, O'Neill. - Er du sikker?
Annethvert insekt på den ubåten blir ganske opprørt hvis du dreper mamma'n.
Ja. Det er en logisk reaksjon.
Kan vi ikke lage en avledning?
Replikatorer tiltrekkes av energiutbrudd, gjør de ikke?
Liten sprengladning på øverste nivå trekker dem bort fra mamma'n.
De befinner seg i en situasjon som kan beherskes. Nå har vi anledningen.
Ubåtens dieselmotorer startet nettopp.
Prøver replikatorene å flytte seg?
Vi er ankret nå, men det er best dere drar dit før de bestemmer seg for å dykke.
Så hvor lenge til de kommer til din planet?
To timer.
Skipene er raskere enn lyset. Jeg har sett deg krysse galaksen på null komma null.
Ja.
Så hvorfor kjører insektskipene så sakte?
For å generere sub-romfartsfeltet som kreves for å reise med hyperfart
kreves det full effekt fra generatorene.
For tiden bruker de den effekten til å reprodusere.
Så hvis de reiser med hyperfart, ville det også bety ingen skjold eller våpen.
Ja. Men husk på at replikatorene ikke bryr seg om tid slik vi gjør.
Ja. De har det ikke travelt.
Hvordan fikk de kontroll over skipene deres?
De kan modifisere vår egen teknologi lengre enn vi forstår.
Jeg trodde de hadde lært alt av dere.
Det er mulig at de har fått kunnskap fra kilder andre enn Asgardene.
Faktisk kan vi ikke røre dem, men de kan enkelt ta dette skipet
- eller sprenge det hvis de vil. - Ja.
- Så hvorfor gjør de det ikke? - Vi har ikke vist noe tegn på aggresjon.
Og dette skipets teknologi er mindre avansert enn skipene de bruker.
Det er ikke mye hjelp i meg, er det vel?
- Sprengladningen er plassert. - De dykker.
- Ja. - Jack, ubåten dykker.
Ja. Vi oppfattet det. Drar tilbake til batteridekket.
Vi mister signalet.
Ubåten kan ikke dykke under periskopnivå på dieselmotorer.
Radiooverføringsforsterkere sendt ut.
- Hvordan kommer de seg ut under vann? - Sikkerhetsluke...
Ja.
Du er trøtt.
Ja.
Det er en annen fordel replikatorene har over oss.
De trenger ikke hvile.
Men de må spise.
Ja. For å kunne reprodusere.
Og de er det de spiser, hva?
Hva er det sterkeste materialet du har hørt om?
Vi har akkurat utviklet en ny legering av naqahdah, trinium og karbon.
Det ble brukt til å bygge skroget på O'Neill.
- Kan det skipet nå hyperfart enda? - Ja.
Kan det flys på autopilot eller en slags fjernkontroll?
- Hvorfor? - For å få replikatorene til å jage det.
Det er mulig. Imidlertid...
Det skipet er alt de ønsker. Det vil se ut som reneste koldtbordet.
Men det er ikke ferdig. De kommer til å ta det og sluke teknologien.
Ikke hvis du setter det opp til å selvødelegges.
Jeg forstår ikke.
Du sa at insektene ikke kan bruke skjold eller våpen ved hyperfart.
Hvis O'Neill går i hyperfart, må insektene gjøre det slik at de kan følge etter.
Når de gjør det sprenger du O'Neill og tar insektene samtidig.
Major Carter, du foreslår
at vi ødelegger det mest avanserte Asgard angrepsskipet som noensinne er laget
- før det engang er ferdig. - Jeg vet det.
O'Neill er vårt siste håp for å kunne ta et angrepet skip.
Det angriper ikke noe hvis insektene kommer til din planet før den er ferdig.
Du sa at du ikke trodde svaret lenger hadde å gjøre med din teknologi.
- Hvis de ikke følger etter O'Neill... - Vi må tro at de vil.
Hvis replikatorene kan angripe O'Neill og deaktivere selvødeleggings...
Sluker de skipet og teknologien,
og vi har skapt de mest avanserte insektene hittil.
- Jeg vet det. Det er en risiko. - En risiko vi ikke kan ta.
Grunnen til at jeg er her, er for å foreslå en strategi
som du aldri ville ha kommet på.
Dere prøver å slå dem med bedre teknologi,
og de absorberer den og blir mer avanserte.
Dere må bruke det mot dem.
De vil prøve seg på O'Neill fordi det er det mest avanserte skipet dere har.
De kommer til å tro at dere vil holde det fra dem.
De vil ikke vente at dere sprenger det. Det er en taktikk de aldri har sett.
- Det er en taktikk vi aldri ville vurdere. - Nettopp.
Ellers står vi bare her og ser på at de invaderer verdenen deres.
Beklager. Det er kanskje en idiotisk idé, men er det ikke derfor jeg er her?
Da bør vi prøve det.
Drittsekk.
- Jeg tror du fikk den, O'Neill. - Ja, jeg tror jeg fikk den.
Hva i helvete...?
O'Neill.
Å, fanken.
Oberst O'Neill, kan du på noen måte komme deg til sikkerhetsluken?
- Ankerkjettingen brast akkurat. - Er det noe vi kan gjøre?
Det beste er å jage dem inn på grunt vann og håpe at de stiger til overflaten.
Nei, det er ikke nok tid til det.
Teal'c. La oss forsøke dette.
OK, glem det.
- Du får nok sprenge denne greia. - Det er ikke noe positiv holdning, Jack.
Hør på meg. Vi kommer oss ikke ut.
Oppdraget er gjennomført. Spreng den.
- Jack. - Daniel, vær så snill.
Spreng meg i filler før jeg blir spist levende av disse pokkers insektene.
Davis. Gi ordren.
O'Neill har tatt av.
De jager etter den.
O'Neill går nå opp i hyperfart.
Det virket.
Supert!
Beklager. Det gjorde vel ikke vondt?
Jeg er helt fin.
- Vi greide det. - Det var din idiotiske idé, major Carter.
OK... OK...
Skyt på målet.
Dallas skyter torpedoer.
Åtte sekunder til nedslag. Svarttrosten forsøker unnvikende manøver.
Torpedoer fremdeles innrettet mot målet. To sekunder.
Direkte treff.
De har greid seg.
- Hva? - D...
D... D...
D... de har greid seg.
- Nå, snakk om bra tidspunkt. - Vi kom så fort vi kunne.
Teal'c, er det bra med deg?
Ja, det er det, O'Neill.
- Jeg skjønner det ikke gikk så bra. - Vi taklet det ganske bra.
- Ryddet dere opp i insektene der nede? - I det store og hele. Dere?
Vi ga dem ris i rumpa.
Hadde de rumper?
Asgardene hadde et stort nytt skip. O'Neill.
Å, ja?
Men vi måtte sprenge det.
Asgardene er svært takknemlige.
En dag skal vi gjøre gjengjeld ved å hjelpe i kampen mot Goa'uld.
En dag?
Å redde en Asgard-planet er en liten seier.
Konflikten med replikatorene strekker seg over hele min galakse.
Major Carters strategi virket denne gangen,
men replikatorene er svært intelligente.
- Det virker kanskje ikke en gang til. - Skjønner.
Det er imidlertid et håp der det en gang ikke var noe.
Vel, hvis du trenger flere tåpelige ideer, så vet du hvor du finner meg.
- Til vi ses igjen. - Ja.
Hei. Stikk innom når som helst.
Faktisk så skal jeg ta deg med på fisketur. Det har jeg veldig lyst til.
Det er en innsjø nord i Minnesota der abboren blir så stor. Vel...